Missförstå mig inte, Sue. Jag klagar inte på ditt arbete.
Din senaste artikel är jättebra. Men du skulle ha kommit hem i går.
Jag måste skriva en story till.
- Det finns alltid en till. - Hör nu här.
I förra månaden blev en kille uppe i norr angripen av en krokodil.
Den bet av ena benet och lämnade honom att dö i träsket.
En vecka senare dyker han upp, men försvinner igen.
Inga intervjuer eller bilder. Fast jag har spårat honom.
Han har en safarifirma i Walkabout Creek.
Och han heter... Nu ska du höra.
Michael J. Crocodile Dundee.
- Det kan ta veckor att hitta honom. - Lita på mig.
Jag har ordnat helikopter och flyger ut till honom i kväll.
Jaha, ja... Okej.
- Jag saknar dig. - Och jag dig.
- Var rädd om dig. - Lugn, jag är newyorkbo.
God dag. Walter Reilly, Never-Never Safaries.
- Jag är mr Dundees kompanjon. - Kul att träffas, mr Reilly.
Kalla mig Walter. Vi är inte så formella ute i bushen.
Jag gör det.
- Bra så? - Ja.
Jag beklagar att mr Dundee inte mötte er.
Men han är här i stan... nånstans.
Välkommen till Walkabout Creek.
Jag tog mig friheten att boka in er på vårt hotell.
- Det gick väl bra? - Jättebra.
En sak till...
- Sa ni att ni betalar 2500 dollar? - Absolut.
Visar ni var han blev angripen och hur han överlevde?
Ni får ett par underbara dagar här.
Fem dollar till den som får Donk att spilla.
Vad håller de på med?
De roar sig. Donk har aldrig spillt en droppe. Vi är tuffingar här uppe.
- Är mr Dundee... - Nej, han är mer reserverad.
Han är en legend.
Där stod han i godan ro och fiskade, då plötsligt - pang!
Jättekrokodilen dök upp, slet runt honom, bet av halva benet-
- och drog med honom ner. Han dödade den, så klart.
Alla normala människor hade vänt tårna i vädret och dött.
Men inte vår Mick.
Hundratals kilometer genom ormrika träskmarker-
- kröp han på alla fyra ända fram till Kathrine.
Rakt förbi sjukhuset och in på puben för att få en öl!
Historien blir bättre varje gång du drar den, Wally.
Vi kan ta vara på oss här uppe, men talar man om legender...
Herregud!
Två öl, Ida. En till mig och en till min kompis.
Ledsen om den skrämde er. Den är uppstoppad.
Det är vi båda, Wal.
- Michael J. Crocodile Dundee. - Never-Never Safaries.
Ja. Åk aldrig ut med oss, för du kommer aldrig tillbaka. - Inte sant?
Sue Charlton, Newsday.
Det ante mig.
Ta hand om Cyril när jag dansar med den charmerande unga damen.
Enligt legenden bet krokodilen av halva ert ben.
En liten överdrift. Det var mer ett kärleksbett.
Nog om benet. Jag ska berätta om resten av mig.
Uppe i norr, där landskapet är ogästvänligt och kargt-
- bor jägaren Mick Dundee-
- som dansar som Fred Astair. Tjusigt, va?
- Vad heter pajasen? - Mick Dundee.
Killen som krokodilen bet vid Rapid-floden.
- Vad hade han där att göra? - Bland alla krokodiler... Vad tror du?
En simpel tjuvjägare.
Ta med mig till platsen där ni blev angripen och visa hur ni överlevde.
Vi två ensamma där ute? Jag måste tänka på mitt anseende.
Dundee! Var kan man skjuta några krokodiler här ute?
Hur ska jag veta det? Jävla idiot.
Ta det lugnt.
Kom igen, Dundee. Alla vet att du tjuvjagar krokodil.
Förlåt. Jag gillar inte när folk svär i damsällskap.
Svär?
- Varför kallade han er tjuvjägare? - Han var sugen på att slåss.
- I kväll har jag tur, Donk. - Ska du slå i magen?
Kom igen nu!
Satsa pengarna hos mig!
Sparka honom, Donk.
Jag beklagar. Han brukar inte vara så här. Det beror på ölen.
Har han en allvarlig sida? Jag kan knappt bärga mig.
Sitter ni bekvämt?
- Härligt landskap. - Vi tycker det.
Ni är väl inte den tystlåtne typen? Ogillar ni att tala om er själv?
- Det är mitt favoritämne. - Bra. Varför "Crocodile"?
Det var Wals idé. För att göra mig mer spännande för turisterna.
- Hur gammal är ni? - Inte vet jag. Vilket år är det?
- Vet ni inte? - Tid betyder inte mycket här uppe.
- Aboriginerna har inga almanackor. - Jag växte upp hos stammen här.
Jag frågade en stamäldste när jag föddes. På sommaren, sa han.
- Finns det en mrs Crocodile Dundee? - Jag har varit gift.
Trevlig tjej, lagade god mat, stora...
Jag drog ut på walkabout. När jag kom hem var hon borta.
- "Walkabout"? - Det är en aboriginsk sedvänja.
Man vandrar runt och upptäcker nya platser.
- Hur länge var ni borta? - I några månader.
18, närmare bestämt.
Och hon väntade inte? Konstig tjej.
Ja.
Ur vägen, sölkorv!
- Helt otroligt. - Viljans seger över köttet.
Gammalt nybyggar-knep.
Då går vi iland.
Nu får Mick ta hand om er. Vi ses vid Echo-floden på onsdag.
Tjugo över två. Vi får sätta fart.
- Tjugo över två? - Ja, så gör vi här ute.
Oroa er inte. Han är traktens bäste stigfinnare.
Min bäste elev.
- Är ni klar? - Så klar jag kan bli.
- Då ses vi på onsdag. Hej då. - På onsdag, ja.
- Vad är det i dag? - Måndag.
Han vet inte och bryr sig inte.
Jäkla lyckost.
- Allt bra? - Ja då.
Det är en timmes väg till floden. Men ni är ju brud, så det tar nog två.
- Jag får göra så gott jag kan. - Just det.
Vattnet stod sju meter över flodbanken för det var regnperiod.
Här är resterna av min båt.
- Här satte han sina tänder. - Herregud...
- Hur stor var den? - Fem sex meter, kanske.
Jagade ni krokodiler i den där?
Nej, det är förbjudet. Jag fiskade.
- Hur kom ni undan? - Krokodiler gillar inte färskt kött.
Han ville dra ner mig och snurra ihjäl mig.
Krokodilen biter tag i en, drar med en under vattnet-
- och snurrar runt, runt tills man slutar sparka.
Sen placerar han en i sitt skafferi.
En sten eller en stock under vattnet. Där kilar han fast en-
- så man blir mör nog att äta.
Han var inte nöjd med greppet och släppte taget.
- Då talade jag honom till rätta. - Talade?
Var ni bara ute och fiskade?
Barramundin är en jävligt stor fisk.
Snart blir det mörkt. Vi ska till stället där jag sov första natten.
- Är ni gift? - Har varit. Med en tvättäkta rebell.
- Vad hände? - Vi var bara ute och demonstrerade.
Mot kärnvapen, för kvinnorörelsen, rädda valarna...
Nu stöder han nog bög-nazister.
- Låter som en skitstövel. - Han menade väl.
- Har ni aldrig protesterat? - När jag blir utkastad från puben.
På allvar. Vad tycker en som ni om kärnvapen?
- Vad anser ni om kapprustningen? - Det angår inte mig.
Hur kan ni säga så? Det angår alla.
Man måste ha en åsikt och yttra sig.
Vem hör mig här ute?
Okej. Nåt mer närliggande då...
Aboriginer. Vad tycker ni om deras krav om att få tillbaka sitt land?
Aboriginerna äger inte landet, de är en del av det.
Landet är som deras mor.
Ser ni klipporna? De har stått där i 600 miljoner år.
De står kvar när vi är döda. Så att bråka om vem som äger dem...
Det är som två löss som bråkar om vem som äger hunden de lever på.
Aboriginer vill som alla Guds varelser bara leva i fred.
Det är...
- En king brown. - Giftig?
Dödligt giftig. De är goda, men jag får gaser av dem.
Finns det fler såna här?
En och annan kan dyka upp så här dags.
Håll er till mig, så är det lugnt.
Ni har nog rätt, man borde ha en åsikt. Men...
Jag tyckte jag hörde nåt. Men det var inget. God natt.
Mick?
Det är bara jag.
Farliga jävlar. Stadsbor som leker cowboy.
- Vad tänker du göra? - Ingenting. Hur så?
De skjuter kängurur för nöjes skull.
Det är inte förbjudet.
Ligg lågt och stanna här.
- Jag måste pissa! - Din bösspipa måste vara krokig!
Du är lika värdelös som spenar på en tjur!
Håll käft nu!
Rikta hit strålkastaren, Trevor. Strålkastaren!
- Ser du inte var du pissar? - Tyst!
Inte på mig, idiot, på buskaget!
Det var en stor rackare.
Han har gevär!
Bra, Skippy.
Landskapet är oländigt och vackert-
- men präglas av en besynnerlig tomhet.
- Man känner sig helt ensam... - Du är inte ensam. Jag är ju här.
Jag vet hur du kände dig, eller hur jag hade känt om jag var ensam här.
Du? Här ute ensam? Du skojar...
En stadstjej som du hade inte överlevt i fem minuter.
Det här är mannens landskap.
Just det, jag är bara brud.
- Ska vi upp till sluttningen i dag? - Ja.
Okej. Vi ses där i eftermiddag.
Ta geväret med dig.
Får du problem, skjut några skott i luften.
Det är den farliga änden.
Ja, minsann.
Faran är över.
Jag har dig.
Är den död?
Annars blir det jobbigt att flå den.
Du hade rätt. Det är inget ställe för en stadstjej.
Efter vad Wal har berättat så kan livet i stan vara lika farligt.
- Har du aldrig bott i stan? - Jag har aldrig varit i en stad.
- Skojar du? - Städer är överbefolkade.
Flyttar jag in i stan blir det än värre.
Pröva det här.
- Ska jag titta på det? - Det är bara en skråma.
Skråmor kan bli infekterade.
Vad är det nu?
Herregud, det är som att leva med David Crockett.
Mick?
Mick...
- Mick... Du skrämde skiten ur mig. - Rätt åt dig.
Smyg inte på mig så där när jag ger en dam förstahjälpen.
Var det det du gjorde?
Han är min kompis. Neville Bell. - Sue Charlton.
- Varför traskar du omkring här ute? - Jag ska till dansfesten vid jabban.
Trist som fan, men farsan blir sur om jag inte kommer.
Neville är stadsgrabb, men hans farsa är stamäldste.
Nej, du kan inte fotografera mig nu.
- Tror du att kameran tar din själ? - Nej, linsskyddet sitter på.
Jösses! Jag måste sticka, Mick.
- Kul att träffas, Sue. - Hej då.
- Jag kommer efter. - Vad är det nu?
Jag vill tala med pintinjarranerna.
- Får jag följa med? - Kvinnor är tabu på såna möten.
- Hur hittar han i mörkret? - Han tänker sig fram.
Många tror att de är telepatiska.
Jag hatar bushen!
Hur visste du det?
Är du telepatisk?
Sunt förnuft.
Du är kvinnlig journalist och lägger därför alltid näsan i blöt.
Det kan jag leva med.
Krokodilen tänkte äta mig levande.
Jag förstår honom.
Den tanken har slagit mig några gånger.
God natt, Mick.
Det tog en vecka att krypa hit. Jag trodde jag var dödens.
Jag tänkte: "Hitta ett bekvämt ställe och lägg dig ner och dö."
- Var du inte rädd? - För att dö? Nej.
Jag läste bibeln en gång.
Gud, Jesus och apostlarna, du vet. De var alla fiskare, precis som jag.
Rakt upp till himlen för Mick Dundee.
Jag och Gud... Vi hade blivit bra kompisar.
Det här är Echo Lake. Det här stället räddade livet på mig.
Det är mineralvatten. Inga krokodiler, alltså.
- Mer krubb här än man orkar med. - Krubb?
Mat. Är du hungrig?
- Jag är utsvulten. - Jag grejar lunch.
- Vill du ha goannan välstekt? - Tror du jag tänker äta det där?
Det är gott. Smaka på jamsen.
Pröva larverna och sockermyrorna. Bit av bakkroppen. De smakar sött.
Ska inte du äta?
Man kan leva på det, men det smakar för jävligt.
- Följer du med när jag åker hem? - Varför det?
Det vore en snygg vinkling av storyn. Du i New York.
- Jag trodde du stötte på mig. - Det kanske jag gjorde.
Hade du haft nåt emot det?
Jävla Wally. Han har varit här förr, men har nog gått vilse.
- Har ni? - Har du problem med gaser, Wal?
- Jag vill ha med Mick till New York. - Mick i storstan? Sällan.
- Tidningen betalar. - Tja, man måste ju vidga sina vyer.
- Allt bra? - Ja då, det är lugnt.
Herregud!
Sue?
Sue!
G'day, kompis.
Du ser helt förtjusande ut.
Välkommen hem. Jag tar den.
- Var är vildmarksmannen? - Vi kom ifrån varandra i tullen.
Han blev jättearg när de ville titta i hans väska.
- Där är han ju. - Jaså, det där är Djungel-Jim.
New York, mr Dundee... Här bor sju miljoner människor.
Otroligt att sju miljoner människor vill bo tillsammans.
New York måste vara världens vänligaste ställe.
- Mick Dundee från Australien. Läget? - Bra. Och själv?
Bra. Jag är här på några dar. Vi ses säkert.
Hej då.
Tack, Gus.
Tar ni väskorna?
Det var allt.
Tack för skjutsen.
- Vilken stam tillhör du? - Stam?
- Jag tillhör ingen stam. - Du är väl svart?
När jag kollade sist.
Ingen i vår stam har så fin bil. Det måste gå bra för dig.
Jag måste till redaktionen. Var äter vi i kväll?
- Tacano's vore trevligt. - Halv åtta?
- Hej då. - Ett bord för tre.
Det är lugnt.
- Vad tycker du? - Lite primitivt, men det duger.
- Hur många ska bo här? - Bara du. Jag har egen lägenhet.
Förlåt. Mick Dundee... Vad hette du?
- Angelo. - Kul att träffas, Angelo.
Varsågod.
- Måste man betala rummet i förskott? - Nu är du i min hemstad, lita på mig.
Vilket är direktnumret till Australia?
Här finns allt du behöver. En TV om du blir uttråkad.
Television, ja... Det såg jag hos Darkie Johnson för år och dar sen.
Just det. Det var det jag såg.
Okej. Tack.
Jag skriver upp Wallys nummer och numret till mig på redaktionen.
Kom och titta, Sue!
Nån idiot har installerat två muggar.
- En mugg och en bidé. - Bidé?
Man använder den när man har... ja, du vet...
Klura ut det själv. Vi ses klockan sju.
Man tvättar rumpan med den, va?
Förlåt.
Helvete!
- Sköt om dig, Mick. - Tack.
- G'day. - Ja, sir.
God kväll. Den här vägen.
Hej. Förlåt att vi är sena.
- Har du väntat länge? - Jag har längtat efter min tjej.
Vad ska vi ha? Två Vodka Martini. - Vad dricker du, Crocodile?
Jag tar två såna. Och en öl.
Kan vi få dem till bordet?
- Du har suttit här en stund. - Nu äter vi.
Det blir nåt nytt för dig, Mick. Att äta utan att behöva döda först.
Ska vi?
- Ah, Roberto... - Ni har vänner med er, mr Mason.
Tack.
Jag hade nästan glömt hur sexig du är.
- Jag måste hålla dig kvar i stan. - Vi kan nog hitta på nåt.
Vad då?
- Ni vill nog vara ifred. - Vi har inte setts på sex veckor.
- Desto större skäl till... - Jag lämnar dig inte ensam i kväll.
- Richard och jag vill ha dig här. - Absolut.
New York är inget för en man från landet.
Vi har inga krokodiler, men en snabb Cheva kan sarga en rejält.
Tack. Jag är jättehungrig.
Jag kanske ska beställa åt oss alla.
De har knappast kängurubiff eller pungråttepaj.
Mick gör gourmetmiddag av allt.
Till och med lagom stekt goanna.
Visst var det gott? Och jamsen...
Det var... det var ju roligt.
Han är ju vår gäst och vill kanske beställa åt oss alla.
- Vänta lite, så gör jag det. - Det är lugnt. Jag gör ett försök.
- Italienska, va? - Ja.
Jag vet inte vad det heter, men det som den feta bruden äter ser gott ut.
Richard?
Stackarn tål inte sprit.
Han sa att du slog till honom. Vi är inte i Walkabout Creek.
- Han retades. - Det hör inte hit.
- Är du kär i den surkarten? - Tyst nu, Dundee!
Han var lite full. Richard är snäll och rar. Och jag älskar honom.
Ursäkta... Jag tror att jag måste spy.
- Behöver du hjälp? - Nej, jag klarar det.
Vi har mycket att göra i morgon. Sov nu, jag hämtar dig tidigt.
Hej då.
- Kör mig till vattenhålet. - Det stället känner jag inte till.
Puben, alltså. Ska du med?
- Jag slutade nu, så gärna det. - Gillar du att dricka?
Jag är italienare och super dig under bordet när som helst.
Det kan bli intressant.
Inget ont om er svarta änkan-spindel.
Men en trattnäts-spindel dödar en människa med en blick.
Men farligast är de stora hajarna. Som i "Hajen".
Jag tog en för tre veckor sen.
Jag sprättade upp den och hittade tre filippinska fiskare och deras båt.
Buzzy! Kom och hälsa på australiensaren!
- Tja'ba. Vad händer? - Var då?
- Ha're vatt nåt? - Jag har blåst skummet av ett par.
- All right. Ta det kallt, polarn. - Jag kör så det ryker.
- Du sa vad då? - Vad då.
- Han är cool. - Jag är cool.
Trevlig kille.
Och min italienske kompis Danny!
Nu bjuder du. - Vad ska du ha, Gwendoline?
Jag ska inget ha, jag måste hem.
- Var har du ditt hem, stumpan? - Runt hörnet.
Jag har ett krypin för mig själv.
- För det mesta i alla fall. - Det måste bli ensamt.
- Sugen på lite manligt sällskap? - Gissa om.
Ursäkta, Gwendoline. Gå ingenstans.
Jag har försökt säga det hela kvällen. Den tjejen är kille.
En man utklädd till tjej.
En bög, för tusan.
Jag svär.
Det är en kille! Utklädd till brud.
Ni visste det, era jävlar!
Var fan ställde jag taxin? Vänta här, så letar jag efter den.
G'day, flickor. Mick Dundee från Australien.
- Sugen på lite rajtantajtan? - Det är jag alltid sugen på.
Är nån av er förlovad eller gift eller nåt sånt?
Nej, vi är singel båda två.
Vi heter Carla och Simone. Varifrån kommer du?
Walkabout Creek i norra Australien. Det vet ni inte var det ligger.
Jo, jag vet. Jag har läst om dig i tidningen.
Krokodilmannen. Han är en veritabel Tarzan.
Brottas med krokodiler och äter ormar.
Är det ditt första besök i New York?
Första gången jag är utomlands.
Vi måste kanske bjuda på ett.
Ett vad då?
Vi kan gå på bio eller gå ut och dansa...
Hör ni, tjejer. Jobbar ni eller står ni bara och snackar?
Hör du. Jag talade med damerna och det gick framåt.
Ska du snacka hela kvällen eller knulla en av dem?
Jag beklagar.
Men står ni här ute får ni höra sånt språk.
- Jag måste hem. - Kul att träffas, mina damer.
Du kan inte köra, Danny. Hoppa in!
Inte konstigt att folk krockar här. Ratten sitter på fel sida.
Ur vägen, sölkorv!
Kör på rätt sida, sabla pelikan!
Señor Mick?
Handdukarna till señor Mick.
Är det du, Rosita? Lägg handdukarna på sängen.
Muchos gracias, kära du.
Sí, señor Mick.
Hör nu här, Rosita... Jag försökte bara vara vänlig.
- Det var inte meningen... - Era handdukar, señor Mick.
Ordet "rumsbetjäning" fick plötsligt en helt ny innebörd.
En varmkorv, tack.
Med chili, lök, surkål och paprika.
- Varsågod. - Äter man det där?
Man kan leva på det, men det smakar för jävligt.
Min väska!
Stoppa tjuven!
Hur är det, Mick? Det är jag - Simone.
- Har du kul? - Det har jag alltid.
Trevlig tjej.
Och snäll. Dansar med sin pappa.
Vi måste göra nåt åt din lantliga oskuldsfullhet.
Du måste hälsa på en person.
Sue gumman, du är hemma igen!
- Hur är det, Fran? - Helt suveränt!
- Vem är den nye mannen? - Det är Mick Dundee jag skriver om.
Vad är det?
- Kul att träffas. - Ingen fara, han är från Australien.
Jag borde kanske åka dit.
Raring! Kul att du kunde komma.
- Jag kollade bara. - Jag hämtar nåt att dricka åt oss.
Det är bra grejer.
- Är du täppt i näsan? - Täppt i näsan, ja...
Jag vet ett bättre sätt.
Så här gör vi hemma. Det gör susen direkt.
Kokande vatten...
Det ska ånga rejält. Håll ansiktet över det.
Och handduken över knoppen. Sen tar du djupa andetag.
Efter tio minuter lossnar allt.
Fortsätt.
Det där var kokain för några hundra dollar.
- Vad är det? - Ett knark som man sniffar.
- Varför det? - För att bli flummig.
Som att köra upp en fluga i näsan?
Jag fick bilden, Mick. Jag ser jättebra ut.
Ida hälsar. Vänta, Donk vill tala med dig.
Mick! Skit ner dig!
Hur går det med newyorkborna?
De är trevliga och bussiga, men lite skumma.
Det är det roliga med resor. När kommer du hem?
- Klarar du dig, så stannar jag ett tag. - Inga problem.
Det beror inte på en viss kvinnlig journalist?
Hon kysser bättre än Donk.
Din lille fuling. Hör av dig.
Det är lugnt, Wal. Hej då.
Vad sa han?
Han stannar där ett tag och vill att jag sköter ruljangsen.
- Har du eld? - Visst, grabben. Där har du.
- Och din plånbok! - Mick... ge honom din plånbok.
- Varför det? - Han har kniv.
Det där är ingen kniv.
Det här är en kniv.
Grabbar som leker. Allt bra?
Det är alltid bra i ditt sällskap.
Så fjantigt. Med dig känner jag mig alltid som Jane i en Tarzan-serie.
- Vi körde det här när du var borta. - Jag kommer inte igång i dag.
Sue... När du var i Australien tänkte jag lite.
- Det är dags att smida planer. - Leker du smed?
Eller friar du till stans finaste tjej?
Hej. Jag har läst dina artiklar. Du har roat dig på vår bekostnad.
Ni har fått valuta för pengarna.
- Hej, pappa. - Får farsgubben en liten puss?
Skönt att ha dig hemma.
- Berättade du om nu på söndag? - Jag var på väg.
Vi bjuder på middag i weekendhuset.
Nu ska Richard berätta hur mycket bättre chefredaktör än jag han är.
Ta med Crocodile Dundee. Honom måste jag få träffa.
- Sålde inte din farsa tidningar? - Han säljer många tidningar.
Tack, Gus.
Fan, hundarna är ute.
Trevligt att se unga fröken igen. - Mr Mason...
Ni ser ut att må bra, Simpson. Det här är mr Dundee.
Kul att träffas, Simpan.
- Kalla mig Mick. - Mick...
Er far och gästerna väntar i salongen.
Hej, lilla gumman.
Richard... Och det här måste vara mr Dundee.
Tack för att ni räddade livet på min dotter.
Bjud på en kall öl, så är vi kvitt.
- Schysst kåk du har. - Vi slipper bli våta när det regnar.
Kom och hälsa på de andra. Patricia, ett glas till mr Dundee.
Se vem som är här...
My Dawn. Dorothy och Wendell Wainwright.
Kul att träffas, Wendell.
- Sysslar ni med boskap, mr Dundee? - Ja, mestadels bufflar.
- Föder ni upp dem? - Nej, jag fäller dem.
- Vad tycker ni om New York? - Det är rena dårhuset.
Så jag trivs, jag smälter in så bra.
Ursäkta. Mick måste hälsa på senator Manly.
Kul att träffas.
Han verkar hygglig.
- Trevliga människor. - Dorothy var så överspänd tidigare.
- Vad hände? - Hon hittade en bra hjärnskrynklare.
En psykiater.
Jag borde inte ha skämtat om dårhus.
- Jag visste inte att hon var knäpp. - Det är hon inte.
Folk talar med psykiatrer om sina problem, för att bli kvitt dem.
- Hon behövde få ut det. - Har hon inga kompisar?
Du har rätt. Vi behöver nog fler kompisar.
- Hemma har ni väl inga psykiatrer? - Vi går till Wal med våra problem.
Sen berättar han det för alla och det kommer ut i hela stan.
- Richard! Tänk att du kom i kväll. - Jag har inte träffat din dotter.
Mina damer och herrar! Vänner... - Välkommen hem, Sue!
Vi är glada över att ha dig hemma, men ingen är gladare än jag.
Alla närvarande vet vad vi två känner för varandra.
Sue har kommit hem.
Hon drogs ur dödens käftar av vår nyvunne vän Michael J. Dundee.
Jag kan tacka honom både för att jag fick tillbaka min älskade-
- och för vår upplageökning.
Som hennes chef borde jag förbjuda hennes farliga uppdrag.
Jag har inte lyckats påverka henne som chef.
Jag lyckas kanske bättre som make.
- Om hon vill ha mig. - Richard...
Bra gjort.
Jag åker där bak, Gus.
- Till hotellet, Mick? - Ja, men kör förbi en spritbutik.
För medicinska behov.
Tack.
Var rädd om dig.
Hör du, kompis!
- Behåll den. - Gud signe dig, du räddade mig.
Hej, Simone!
- Är du sugen på nåt kul? - Jag trodde du var en annan tjej.
Det är ju han som inte gillar ovårdat jävla språk i damsällskap.
Ska du härma en känguru och hoppa hem?
Nu ska jag steppa!
- Är du oskadd, Mick? - Ja. Jag höll på att få övertaget.
Tillhör du inte pintinjarra-stammen?
- Nej, "Harlem Warlords". - Jag visste att du var en stamkille.
Mick Dundees rum, tack.
Inget svar.
Han skulle checka ut i dag.
- Vi kommer att sakna honom. - Tack.
Hej, Irving. Hur är det?
- Jag dör inte om jag så får betalt. - Nästan.
- Åker du hem, Mick? - Nej, jag tänkte ta en walkabout.
- Luffa runt och se Amerika. - Hur länge då?
Så lång tid det tar. Vilken är snabbaste vägen från stan?
Är du äventyrslysten kan du ta t-banan till centralstationen.
- Ha en bra dag, Oiving. - Det är lugnt, kompis.
God morgon.
- Vet du verkligen vad du gör? - Nej, men det går väl upp för mig.
Söker ni Crocodile Mick så skulle han på en walkabout.
- Vet du var? - Han skulle ner i tunnelbanan.
Håll den här.
Vart ska du?
Vill du inte leka?
Mick! Mick Dundee!
- Vad är det? - Jag vill tala med killen i svart hatt.
Hör du!
Hon vill tala med killen i svart hatt!
Hör du!
Du med hatten! Hon där nere vill tala med dig.
- Vad vill hon? - Vad vill hon?
Vad vill du?
Säg att han inte får åka. Jag gifter mig inte med Richard.
Säg att han inte får åka. Hon gifter sig inte med Richard!
Åk inte. Jag gifter mig inte med Richard.
- Varför inte? - Inte vet jag. - Varför inte?
- Varför inte? - Säg att jag älskar honom.
Jag älskar dig!
Hon älskar mig.
- Nå? - Säg att...
Jag säger det själv. Jag går dit.
- Han kommer. - Han kommer.
Vi står packade som får.
Upp, upp, upp.
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam